Kynaston som Desdemona
I sin dagbok för 1660 skrev Samuel Pepys-
-att den vackraste kvinnan på Londons teatrar var Kynaston.
Som alla andra skådespelare som hade tillstånd att spela kvinnor...
...var Kynaston man.
Det har hon gjort, det har hon gjort, min själ.
Låt mig ej säga vad, ni kyska stjärnor.
Det har hon gjort. Men blod skall icke gjutas.
Ej heller hennes hud så vit som snö
och fin som alabasterbilden, rispas.
Dock skall hon dö, hon sviker eljest andra.
Släck ljuset ut, och sen - släck ljuset ut.
Om dig jag släcker, lilla kvicka flamma
så kan jag tända upp ditt ljus igen om jag mig ångrar.
Men om ditt liv jag släcker du skönaste naturens mästerverk
var finns väl den Prometeuseld
som tänder ditt ljus igen?
-Hon vaknar. -Vem är där? Othello?
-Ja, Desdemona. -Vill du ej gå till vila, min gemål?
-Bad du din bön i afton, Desdemona? -Ja, min gemål.
Om du vet med dig något brott-
-som ej ännu försonat är med himlanåden...
-...bed om den genast! -Min gemål, vad menar du med det?
Gör som jag sagt, och fort! Jag går tillsides.
Jag vill din oberedda själ ej mörda.
Nej, Gud förbjude!
-Jag vill din själ ej mörda. -Talar du om mörda?
Ja, det gör jag.
Vad vill du mig?
Den näsduk som jag höll så kär och gav dig...
...gav du åt Cassio!
Nej, vid liv och själ!
Låt kalla mannen hit och fråga honom.
Döda mig i morgon. Låt mig i natt få leva!
-En halvtimme blott! -När det är gjort, finns ej uppskov.
-Blott tills jag hunnit bedja! -Det är för sent!
-Ers nåd, ett rysligt... -Bravo, Kynaston! Bravo!
Ers nåd, ett rysligt mord...
Ers nåd, ett rysligt mord har skett därute.
Det är samma sak varje gång.
Jag försöker ta mig till slutet, och de skriker ''Kynaston!''.
Förbannade Ned Kynaston! Det är min scen de förstör.
Min entré, mina repliker. Emilia dör också!
-Käre vän, jag hade ingen aning. -Jag begär avsked, mr Betterton.
Mr K! Mr K, ni var strålande.
Dessa ögon, dessa läppar, er hänförande röst.
-Ni var vackrast på teatern. -Jag talar om min dödsscen.
Något saknas, en gest, en ton. Vet du vad? Jag dör för tidigt.
Där har vi en skådespelare: ''Min dödsscen är för kort.''
Inse fakta, ni gör stor succé.
Vad jag inte förstår är detta. Kungen såg pjäsen förra veckan...
...det är ''Othello'', och kungen sa:
''Bravo, underbar föreställning, mycket skräck och spänning.''
''Vi kommer igen nästa vecka, men kan ni göra det muntrare?''
''Muntrare?'', sa jag. - ''Ja, se till att det blir litet mer livat.''
Jag sa: ''Mr Shakespeare avslutar pjäsen med att Desdemona stryps''-
-''och Othello sticker kniven i sig. Ska vi ta bort det?''
''Nej då, ta livet av allihop, men gör det muntrare.''
Ni har inte förstått, att kungen har starka synpunkter på skådespel.
-Och vad skulle det vara? -Han vill ha överraskningar.
Kungen har varit borta i arton år, men det är samma gamla visa.
-Poesi, tycker han om. -Två damer söker mr Kynaston.
Död, tragedi, komedi, ja, men överraska honom.
Erotik, då? Kungen tycker om kärlek, men vad anser han om erotik?
Poesi kan uttrycka erotik.
Om ni vill vara tydligare, visa ett bröst.
-Hur då? -Överraska mig.
-Ursäkta, två damer vill träffa er. -Två stycken. Utmärkt.
-De vill träffa mr Kynaston. -Ge mig fem minuter.
De vill se illusionen, inte en hermafrodit i sin loge.
Det är därför jag förtjänar en andel.
-Vad talar ni om? -Mr Kynastons kontrakt går ut.
Jag drar lika mycket folk som du, mer faktiskt.
-Bevisa det. -Var är dina beundrare, dina damer?
Nåja...men en andel av teatern är uteslutet.
Men som en gest, för att bevisa att jag försöker hitta en utväg-
-får du härmed rätten att godkänna de skådespelare du ska spela mot.
Mina herrar, ni är mina vittnen.
Jag ska nu se ett annat skådespel.
-Något nytt. -Jag gör er sällskap.
Fin föreställning, Betterton. - Förtjusande som alltid, mr K.
Gå din väg!
Mr Betterton, kan jag få byta ett ord med er?
-Jag var inte bra i kväll. -Ni var strålande.
Ja...men jag var inte bra.
Samma gamla visa.
Tack och lov ger de oss ny publik.
Varför står man på scen?
När man står på scen, blir man sedd.
Hälsa på er publik. Det muntrar alltid upp er.
Vänta!
Nu.
Lady Meresvale och miss Frayne.
Du börjar. Om jag gör det, dör jag.
Mr Kynaston, vi såg föreställningen i afton.
-Vi är stora beundrare, ni anar inte. -Hon har sett er sex gånger.
Julia och Ofelia och hon utan händer.
Jag är en stor beundrare och jag undrar...
...om ni vill åka med oss genom S:t James i kväll?
Snälla ni, snälla ni...
-Om jag får ta bort sminket... -Nej, snälla ni, gör inte det!
Vi önskar att ni låter ert yttre vara...som det är.
Han sa ja!
Mr Kynaston, har ni möjlighet att ge mig ett förskott?
-Ett förskott? Det är inte likt dig. -Bara till i slutet av veckan. Sex.
-Tack. Behöver ni mig senare? -Jag klarar mig inte utan dig.
Hur länge tror ni att ni är med dem?
-Tre timmar, kanske. -Då är jag här.
Skynda er, mr Kynaston.
-Alla dessa människor! -Mr Kynaston!
-Är ni skådespelare? -Jag spelade moren.
-Ni ser annorlunda ut. -Ja, jag är faktiskt inte svart.
-Vi trodde att du hade övergivit oss. -Jag kunde inte komma i väg.
-Har du med det? -Det är nog säkrast.
Om du ska uppträda, måste jag ha en garanti. Det är jag som tar risken.
Det är olagligt att ha såna på scen.
Båda vi...har undrat en del...
...om ni verkligen är...
...en gentleman.
Min far är perukmakare, han säger att ni är för vacker för att vara man.
-Han säger att ni måste vara kvinna. -Och min mors gode vän säger...
...att om ni är man, så har ni inte en gentlemans lilla sak.
-Ni är som de italienska sångarna... -Kastrater.
Om man skär av kastraten vid födelsen, så blir man kvinna.
-Greven är väl inte fältskär? -Nej, han är greve.
Nå...hur ska vi då kunna bevisa för er far och er mors gode vän...
...att jag verkligen har en liten sak?
En stor, buktande, rund och spirande liten sak.
-Ja, jag... -Jag tror att vi...
Vi måste nog... Vi måste nog...
-Vi måste nog röra vid den. -Röra vid vad då?
-Vad... -...det än är.
Om dig jag släcker, lilla kvicka flamma
så kan jag tända upp ditt ljus igen om jag mig ångrar.
Men om ditt ljus jag släcker, du skönaste naturens mästerverk
var finns väl den Prometeuseld
som tänder ditt ljus igen?
-Hon vaknar. -Vem är där? Othello?
Kära nån!
Jag tror att jag bröt handen.
-Här. -Vad är det här?
En shilling. För utförda tjänster.
Ta er i akt, kvinnor!
Jag ser tre ivrigt väntande fiskar. Ni vill väl spetsas på min påle?
Jag känner igen lekkamrater när jag ser dem. - Målade damer i natten.
Ett känt tecken på ''Horor till salu”. Hur mycket för var och en?
-För er heders skull, stå på er! -Hur? Jag är blott en modlös flicka.
-Nå, vad kostar ett knull? -Gör något!
Hon där, en shilling. Hon, en penny. Jag tar fem pund för en vecka.
-Jag är lady Aurelia Meresvale. -Det är hon som tar en shilling.
-Kusk, ta oss härifrån! -Vänta, jag har en shilling!
Vänta, vi har inte ackorderat klart.
Jag varnar er. Hos mig hittar ni inte det ni är ute efter.
Det bestämmer jag.
Såja. Öppna nu!
Fann ni en vakt framför grinden?
-Fem pund, på min ära. -Det var vikten, inte priset.
Vänta litet nu. Jag har inte sagt nej.
Jag är på jakt efter en mätress. En manlig sådan, kan vara rätt.
-Jag är upptagen. -Såja...
Jag ska aldrig mer bära handsken!
Stjärtpojke, jag ska söka upp er och då ska vi göra upp räkningen.
...två, tre, fyra, fem, sex.
Vi fick åtminstone göra det en gång.
-Och på mindre än tre timmar. -Åh, jag måste gå!
Kära vän, vilken föreställning. Du har visst dolda talanger.
-Vår hemlighet? -Ja, absolut.
Jag undrar, och jag är verkligen ute i sista minuten... I morgon kväll...
-Är det säkert? -Om du är ledig, alltså?
Vad har hänt med min kudde?
Herregud, en reva! Har jag gjort det?
Det måste ni ha gjort.
Vi förstår inte hur passionerade vi är.
-Maria, jag är utmattad. -Varför det?
De två damerna ville känna på min kuk. Det gällde ett vad.
-Har du bråttom hem? -Nej.
Jag vill göra dödsscenen igen. Allt finns där, men det känns tomt.
-Publiken märker inget. -Jag är inte nöjd.
Du får vara Othello...jag är jag.
-Var ska jag börja? -Jag börjar.
Ack...
Ack, han är förrådd, och jag förlorad.
-Ta kudden! -Begråta honom mitt för mina ögon!
-Förskjut mig, men dräp mig icke! -Ned, sköka!
Döda mig i morgon. Låt mig i natt få leva!
-En halvtimme blott. -När det är gjort, finns ej uppskov.
-Blott tills jag hunnit bedja. -Det är för sent!
Kväva, kväva...
Hon kysser honom inte.
Vad är det?
-Lyckades de? -ViIka?
Damerna. Fick de känna på er?
Vad för slags flicka tar du mig för?
Hjälp mig med den här.
-Ska jag laga kudden? -Gör det i morgon. Vi är lediga då.
-Ni kunde behöva en ny. -Maria...
...kudden gavs till mig av min gamle lärare, som fann mig i rännstenen.
Han gav mig ett hem...gav oss alla ett hem. Söta pojkar som jag.
Lärde oss läsa, lärde oss Shakespeare, och alla trick och knep.
Han gav den till mig när jag spelade Desdemona. ''Kom ihåg'', sa han...
”Rollen tillhör inte skådespelaren. Skådespelaren tillhör rollen.''
''Glöm aldrig, att du är en man i en kvinnas skepnad.''
Eller var det tvärtom?
Ja, han är död nu, så det blir svårt att bevisa.
Jag tror att ni skulle vara lika bra som man, som kvinna.
Maria...
...vi är tvillingsjälar. Gå nu.
Jag kan ömsa skinn utan dig.
Helvete!
-Min dam. -Gör aldrig om det där!
Herregud!
-Vad gör du här? -Jag tänkte överraska dig.
-Var har du varit? -Jag satt fast i S:t James Park.
En drummel med ståkuk trodde att jag var hora.
Det är därför jag föredrar Hyde Park, där är det mindre sånt.
Nå, vad hände?
När han hittade min kuk försvann han.
Så var inte fallet med mig.
Jag vill visa dig nånting.
Här. Läs.
''Jag kom, ej av de andra sedd, för att säga: jag såg damen klädd.''
''Kvinnan spelar i dag.'' ''Kvinnan spelar i dag''...? Kvinnan?
-En skådespelerska. -Vad?
En skådespelerska. På Cockerell’s tavern.
Cockpit satte upp en liten scen. Mycket tarvligt, men ändå.
Det är på skoj. Jimmy Noakes...
Jag känner Jimmy Noakes. Det var ingen man, det var en flicka.
-Men det är olagligt. -Ja, man tänkte förstås på det.
En kvinna som spelar kvinna. Vad är det för svårt med det?
Vilken pjäs var det?
Nej!
Om du undrar, så spelade hon inte moren.
-Hur var hon? -Spelet tänker jag aldrig på.
-Gick du bakom scenen? -För mycket folk. Pepys var där.
Om två möss knullar i ett nötskal tar han sig in och skriver om det.
Vad heter hon? Skådespelerskan?
Mrs Margaret Hughes. Det sägs, att hon ska till slottet i morgon kväll.
-Slottet? Är du inbjuden? -Jag är hertigen av Buckingham.
-Ska du gå? -Jag kanske tittar in.
Ta mig med!
-Vill du gå till slottet? -Ja.
Med mig? Då går du som min bekant som vet att uppföra sig.
Om du försöker göra mer av rollen stryks den.
Överenskommet.
Då så. Jo, Ned...
Ta på dig den här.
Jag vill se ett gyllene svall när jag dör i dig.
Ber du dina kvinnliga horor bära peruk i sängen?
Om det gör dem mer kvinnliga.
Vem kan motstå sådan storartad charm
Segerrik, segerrik, segerrik kärlek
Hans höghet, hertigen av Buckingham och mr Edward Kynaston!
-George, du är sen. -Ers majestät.
Jag trodde att du struntade i oss.
-Och Kynaston, jag känner er... -Skådespelaren.
-Ja, ni var med i... -Othello. I torsdags hos Betterton.
-Vem var ni? Inte Jago väl? -Jag spelade Desdemona.
Jaså, den Kynaston. Den mordiska morens döda hustru.
Ridån gick upp för sent.
Jag sa: ''Vad står på?'' De sa: ''Ers majestät, Desdemona rakar sig.''
-Ni får mig att rodna, sir. -Känner ni min söta, kvicka Nell?
Mr Kynaston, jag är en stor beundrare.
Nell är en nitisk teaterbesökare.
Jag brukade sälja apelsiner . Före, under och efter föreställningen.
''Apelsiner, apelsiner ! Två pence per kärna!''
Just precis. - Kynaston, vad gäller Othello...
Det krävs vissa förändringar. Den kunde vara lite...
-Muntrare? -Det vi önskar är...
-Överraskningar? -Vi vill inte veta när de kommer.
Mr Samuel Pepys och mrs Margaret Hughes!
-Ers majestät. -Ni tog med en gäst.
-Mrs Hughes. - Miss Gwynn. -Tar jag i hand, ramlar tuttarna ut.
Och mr Kynaston.
Kära, mrs Hughes!
Allt väl, mrs Hughes?
-Sir Charles Sedley! -Sedley, ni känner väl alla här...
...utom mrs Hughes och mr Kynaston.
Det känns som om jag redan har haft den äran.
Ni kanske redan har haft den äran att känna den.
-Jag ligger efter med drickandet. -Skall vi gå till bords?
-Lady Jane Bellamy, följ mig. -Tillåt mig, mrs Hughes.
-Jag kan förklara allt. -Är du filosof?
Det här är ett skämt ni har kokat ihop.
Mrs Hughes, vill ni sitta bredvid mig?
Ställ inte till med en scen.
George, känner du lady Jane Bellamy?
Nej, men jag hoppas få göra det.
Berätta om era föräldrar.
Min mor var hora, far låg i flottan. Därför tar jag aldrig sjömän.
-Ska ni göra föreställningen igen? -Nej.
Allt detta slit, och så är det över i ett nafs. Precis som med Charlie.
Miss Gwynn, får jag påminna er om att ni talar om folkets fader.
Tja, rätt många av dem.
Har ni sett mr Kynaston uppträda? Han gör Desdemona i Othello nu.
-Du har väl sett den? -Jag tröttnar aldrig på Othello.
Sanningen att säga, så tröttnar han aldrig på Desdemona.
Kynaston, är det inte någon annan som spelar Desdemona?
-Jag kan inte påminna mig namnet... -James Noakes.
Ja, duktig skådespelare, Noakes, men han har inte er skönhet.
Nej, Kynaston, Desdemona tillhör er.
Om ni ursäktar, sir...
En roll tillhör inte skådespelaren, skådespelaren tillhör rollen.
Håller ni inte med om det, sir?
Jag vet inte. - Håller ni med, mr Kynaston?
Det har varit andra Desdemonor före mig, det kommer andra efter.
-Hertigen såg en annan häromkvällen. -George, vilken föreställning, då?
Ni visade mig flygbladet. Jag tror att jag har det... Ja, här är det.
-Cockpit Tavern? -Ja, så hette teatern. - Eller hur?
Det var inte precis en teater.
''En kvinna spelar i dag. Mrs Margaret''...
Mrs Hughes, är det ni?
Ja.
Ni...en kvinna, uppträdde i ett skådespel!
På en allmän teater i strid mot kungens order?
Som hans höghet sa, det är ingen riktig teater, därför gäller inte...
Jag är Förste minister, mrs Hughes. Jag kan lagen.
Var den föreställningen också en engångsföreteelse?
Det var åtminstone en nyhet. Vi hoppas få göra om det.
Det är problemet med nyheter. Gör man om det, är det ingen nyhet.
På teatern finns det inga gamla föreställningar, bara ny publik.
-Ska ni göra om det? -Kommer inte på fråga!
Sir, ni måste utfärda en kungörelse att Cockpit Tavern stängs!
Tystnad!
När min far levde var det sen länge olagligt för kvinnor att uppträda.
På slottet fanns det förstås kvinnor i överflöd. Musikaler, pantomimer.
Alla struntade i det, utom prästerskapet.
En minister...en mr Prynne skrev en stridsskrift-
-om att alla skådespelerskor var simpla kvinnor...och skökor.
Nu var det så...att min mor...
...spelade med i några av dessa pantomimer vid hovet.
Hon ansåg att mr Prynnes smädesskrift var riktad mot henne.
Så mr Prynne ställdes inför rätta...
...och dömdes att sitta i stocken...
...där hans fötter brändes, hans öron höggs av och hans tunga skars ut.
Men trots allt detta tog mr Prynne aldrig tillbaka sina ord.
Vissa säger, att hans stoicism under dessa överdrifter-
-var det som fick puritanernas revolt att flamma upp.
Och så...av med min faders huvud...
...och jag i väg till Holland i tjugo år.
Det vore roligt att se kvinnor på scen.
De har funnits länge i Frankrike.
Ja... Så fort vi önskar göra något i sanning fruktansvärt-
-säger vi att fransmännen har gjort det i åratal.
Hyde, utfärda en kungörelse!
Tillstånd att uppträda är härmed utfärdat.
-För mrs Hughes? -För alla kvinnor.
Vi önskar se denna nya Othello snarast möjligt. Säg på lördag.
-Notera det, Hyde. -Lördag. Othello. Den andra.
-Tänker ni se mr Hughes uppträda? -Ni kan ge synpunkter på dödsscenen.
Jag är alltid intresserad av hur mina rivaler dör.
-Ers höghet? -Jag har Desdemonor så det räcker.
-Ska jag eskortera er hem? -Jag följer mrs Hughes.
Jag är plötsligt anhängare av teater som dess beskyddare.
-Kynaston, kan jag ge er skjuts? -Ja, jag behöver min sömn.
I morgon ska nya Emilior provspela, sen spelar vi ni-vet-vad.
Mrs Hughes, jag kanske får se er där. - Sir Charles.
''Jag ska aldrig mer bära denna handske.''
Mrs Hughes, Cockpit Tavern är ingen plats för era speciella behag.
Ni borde provspela på mr Bettertons teater i morgon.
-Vad skulle mr Kynaston säga? -Överraska honom.
God morgon, mr Kynaston. Ert porträtt säljer bra.
Mr Betterton, jag önskar diskutera Emilias roll med er.
-Är ni inte lite för gammal? -Det är inte för egen del.
Jag talar å mrs Margaret Hughes vägnar.
Mrs Hughes, ni gör er hemmastadd. Är det min klänning?
-Jag har sytt den åt mig själv. -Du är så flink med nål och tråd.
Mr Kynaston, låt mig be om ursäkt...
En fråga bara, du ska ju provspela i dag.
Kan du de fem positionerna för kvinnlig underkastelse?
Du vet, de fem positionerna för kvinnlig underkastelse?
Tragiskt accepterande?
Agerandet vid fasa och skräck, eller vid vanmäktig sorg?
Lustigt, du har sett mig göra det tusentals gånger.
Där har vi en feminin gest - den griniga flickan stampar med foten.
Jag ville bara spela teater. Jag ville göra det ni gör.
Jag har arbetat halva livet. Fjorton pojkar i en källare.
Jag fick inte bära klänning på tre år, och inte peruk på fyra år.
Inte förrän jag bevisat att jag hade eliminerat varje maskulin gest.
Vem undervisade dig?
Jag hade ingen lärare, men jag behövde mindre övning.
Men jag tackar er för era yrkesmässiga råd.
-Jag kom inte för att provspela. -Sedley sjunger din lov där nere.
Det är hans sak. Sir Charles har fattat intresse för mig.
Sir Charles?
Andra skådespelare har aristokrater som beskyddare.
Jag kom inte för att provspela utan för att hämta mina saker.
Men nu, sir! Nu...
Innan jag glömmer det... Förskottet.
Det gläder er nog, att er generositet betalade föreställningen i går.
Nu får ni betalt, med ränta.
Betalar ni för att jag ska se en provspelning?
-Vem är er protegé? -Det här är mrs Margaret Hughes.
-Maria? -Maria?
Mitt namn utanför scenen.
Den Hughes som spelade på Cockerells teater var vår Maria?
Hela London talar om föreställningen.
Och som ni vet, har kungen ändrat lagen mot kvinnor som spelar kvinnor.
Och, mr Betterton, eftersom ni söker en ny Emilia...
Ned, vilken dramatik! Vår egen Maria ska inta scenen.
-Har ni en scen att spela upp? -Det har jag faktiskt.
-Nå, vad ska ni spela i dag? -En monolog.
-Från? -Othello.
Och vilken roll?
Desdemona.
Det här kan bli skoj.
Sir Charles.
Var så god, mrs Hughes.
Hur skall jag återvinna min gemål? Vänner, gå till honom.
Ty, vid himlens ljus, jag vet ej hur...
-Får jag börja om? -Så gärna.
Tack.
Hur skall jag återvinna min gemål? Vänner, gå till honom.
Ty, vid himlens ljus jag vet ej hur...
Jag vet ej hur...
-Jag vet ej hur... -...jag har förlorat honom.
-Ja, naturligtvis. Tack. -Jag säger det varje kväll.
-Får jag börja om? -Jag tänkte just föreslå det.
-Jag vet ej hur... -...jag har förlorat honom!
Hur skall jag återvinna min gemål? Vänner, gå till honom.
Ty, vid himlens ljus, jag vet ej hur jag har förlorat honom.
Om min vilja sig förbrutit mot hans kärlek
i ord, i tankar eller gärningar
om mina ögon, mina öron, eller något sinne i någon annan form
om jag ej nu som fordom och för evigt
om jag ock av honom blev förskjuten och vart till tiggerska
högt älskar honom må all min tröst förintas!
Köld kan göra mycket. Hans köld mot mig, kan mig beröva livet
men aldrig min kärlek fläcka.
-Det var allt. -Var det?
Ja, naturligtvis. Jag blev så fångad av alla gester.
Jag har inte sett rollen spelas på det viset tidigare.
Kan det vara nåt för mig?
-Jag vet inte. Det beror på. -På vad?
-På att tusentals skådespelare dör. -Ned gör sig lustig.
Om Londonpubliken förlorar sina ögon, sina öron...och sitt luktsinne.
Jag blev orolig när jag hörde talas om dig.
Kvinnor på scen. Vad skulle det bli av mig? Sen provspelade du.
Du har lyft en stor börda från mitt sinne.
-Tack för att ni tog er tid. -Maria...
-Jag är redan sen till Cockerell. -Lycka till med föreställningen.
Jag skulle ge er en biljett om det inte var utsålt.
Maria! Mrs Hughes! Kom hit.
Ned! Ned, vad säger du om att ge mrs Hughes en roll?
Naturligtvis inte du-vet-vem.
Vi söker en Emilia, och hon kunde kanske liva upp det hela.
Jag vägrar.
-Vad menar du? -Jag spelar inte mot henne.
-Med vilken rätt? -Min rätt, mr Betterton.
Ni gav mig rätten att godkänna skådespelare.
-Det är ju utsålt hos Cockerell! -Publiken slutade aldrig applådera.
Jag minns en dockteater där en död hund blev uppstoppad.
Man slutade aldrig applådera.
Om ni tänker fortsätta att tala för mrs Hughes-
-eller låta henne eller någon annan kvinna provspela-
-så ser jag det som kontraktsbrott och lämnar genast scenen!
Slyna!
Jag hade själv tänkt provspela i dag.
Men om det är så här ni behandlar kvinnor...
...märk mina ord, skall kvinnorna ge er skulden!
-Vem tusan var det? -Det där...
...är kungens mätress. Det här läggs på minnet, Betterton.
Ah, herregud! - Sir Charles...
Mr Kynaston, jag står för mitt kontrakt och mitt ord.
Ni utövar era rättigheter i dag...
...och jag mina i morgon!
Denne eländige Thespis borde tas ner på jorden.
På sin egen arena.
-Nelly, är det du? -Ja.
-Vad är det, raring? -Charlie, du älskar mig väl?
Det har jag alltid sagt.
-Och du nekar mig ingenting? -Nell, vad är det du vill?
Nej, jag kan inte. Kommer inte på fråga.
-Jag ska aldrig be om nåt igen. -Nej!
-Charlie... -Nu måste jag arbeta.
Charlievännen, var är hans leksak?
Nell, det här är mycket viktigt. Vi är i krig mot holländarna.
Ah, ers majestät! Får jag se kronan!
Hyde, jag har något att diktera.
S:t James Park, paviljongen.
Inte så!
-Mr Ned, sir? Det är två damer... -Mr Kynaston.
Vi önskar be om ursäkt för vår ohövlighet häromdagen.
-Vi önskar gottgöra er. -Får vi ta er med på en åktur?
Får vi det?
-Varför har vi stannat? -Följ med oss, mr Kynaston.
Vad har ni hittat på?
Det handlar nog mer om vad man hittar på med er.
Har ni haft tillfälle att spela utomhus?
-Inte vad jag kan minnas. -Då ber jag er, sir...
...smickra oss, vi som inte gjort oss förtjänt av er vänlighet.
Ni hånade oss! Ni, en skådespelare, hånade dem som är förmer!
Ni ska få veta hur det känns, stjärtpojke!
Här är morens sköka!
-Var är din klänning? -Ni misstar er!
-Det är slynan själv. -Precis som det var sagt.
Jag har i min hand ett påbud som skall lagstiftas-
-och delas ut i berörda områden snarast möjligt.
Ett kungligt påbud, som i bindande ordalag fastslår följande:
''Där kvinnliga roller i skådespel''-
-''hittills har spelats av män i kvinnokläder''-
-''vilket vissa har tagit illa vid sig av''...
...''tillåter vi nu och allt framgent''-
...''att alla kvinnoroller skall spelas av kvinnor.''
Nej, Han skall aldrig mer...
...på en engelsk scen spela Hon.
...OCH SEX VECKOR SENARE...
Mrs Hughes, även om det är sant att talangen består-
-när skönheten bleknar som stjärnljus i gryningen-
-så är ni den vackraste kvinnan på Englands scener.
-Jag är skådespelerska, inte skönhet. -Må så vara.
Men om jag ska måla er skönhet måste jag måla ett av era bröst.
Hur ska det annars bevisas för Londonpublikena tt ni är kvinna?
Jag vill tas på allvar.
Innan ni tas på allvar, måste ni locka till er publiken.
Nåja, måla.
Så blir kött till konst.
Kynaston, era sår läks.
Ja, jag blev anfallen av en liga kritiker.
När återvänder ni till scenen?
-Så fort de tillåter det. -Läkarna?
-Vilken roll ska ni spela? -Desdemona, vad annars?
-Vad vill ni här, Kynaston? -Min kudde tycks vara försvunnen.
Jag undrar om mrs Hughes vet var den är.
-Det här är oacceptabelt. -Vill ni lämna oss ett ögonblick.
Vet ni vilken av era roller jag föredrog?
Hur mycket jag än beundrade er Desdemona och er Julia-
-så älskade jag era kvinnokarlar. Rosalind, till exempel.
Inte bara för den kvinnliga delen utan också för den manliga.
När ni uppträdde som man kändes det så rätt...så sant.
Det var nog det mest äkta i hela pjäsen.
Vet ni varför mannen känns äkta? Därför att jag låtsas.
Ni ser en man speglas genom en kvinna genom en man.
Mannen fungerar för att ni ser honom i kontrast mot kvinnan.
Om ni såg honom utan kvinnan, skulle han inte tyckas vara man.
Ni har tydligen tänkt på den frågan längre än jag.
-Jag fick höra om er... -Det var nog mer än ''höra''.
Du kanske hörde talas om det innan det hände.
-Jag har inte er kudde. -Det kunde du ha sagt inför dem.
-Jag har inte tagit något som är ert! -Du bär mina kläder, du har mitt liv.
En kvinnas perspektiv. Men minns en sak: kudden var en gåva till mig.
Ja, en påkläderska vet sin herres hemligheter.
Jag har en egen påklädare. En man som var skådespelare.
Ni kan kanske gissa vilka roller han spelade.
Du behöver ingen publik! Din egoism ger inte rum för publikens kärlek.
Vad vet ni om kärlek, sir?
Eller lojalitet? Eller dyrkan uthärdad i djupaste tystnad?
Den enda kärlek ni känner, sir, är den ni spelar upp på scenen.
Ack, ni är män av sten.
-Ack, ni är män av sten. -Lear?
-Hur kunde du gissa det? -Cordelia. Ni övar er på lyftet.
-Lätt? -Lättare än du.
-Fungerar det i en föreställning? -Då bär jag en riktig kvinna.
En före detta sömmerska från Sheffield, dubbelt så stor som jag.
-Nå, vad vill du? -Jag vill göra dödsscenen igen.
Nej. Kronan tvingar mig att stänga, och jag förlorar kungens stöd.
Du vägrade spela mot en kvinna när kungens mätress såg på.
Dessutom är alla roller tillsatta.
Du var inte den ende som fick sluta. Staden är full av din sort nu.
Mr Betterton, det är dags att se provspelningar för Goneril.
Glada dagar.
Tommy, är hon...
Är hon bra, Hughes, som skådespelerska?
Hon är en stjärna.
Hon gjorde det hon gjorde först.
Du gjorde det du gjorde sist.
Gode Gud! Du förångas i det där.
-Vill ers nåd att jag klär av mig? -Tyst! Det här är inte rätt plats.
-Du avskyr ju värme och ånga. -Jag renar mig.
Varför kom du inte när du hörde att jag blivit nerslagen?
Du ville säkert inte visa dig.
-Varför skrev du inte? -Jag är inte en ordets man.
Brev är farliga. De lever vidare efter att passionen är död.
-Bara om de är hemliga. -Nog kan man kalla oss hemliga.
Det började viskas om oss. Det där du sa på slottet Jag varnade dig.
''Hur skall jag återvinna min gemål?''
Sluta. Jag ska gifta mig. Jane Bellamy, ni har visst träffats.
Det sker på lördag. Kungen kommer. Dryden har komponerat en sonett.
Jane är riktigt charmerande. Söt, rik...överraskande bildad.
Och kvinna.
Hur är hon i sängen? Hur är det...att kyssa henne?
Bär hon ett gyllene svall när du dör i henne?
Jag vill inte ha dig!
Inte som du är nu.
När jag var tillsammans med dig...
...tänkte jag alltid på dig som kvinna.
När vi låg i sängen, var det alltid i en säng på scenen.
Jag tänkte: ''Här är jag, i en pjäs, inuti Desdemona''-
-''Cleopatra, stackars Ofelia.''
Du är ingen av dem nu.
Jag vet inte vem du är.
Jag tvivlar på att du gör det.
Min gode herre, ni pekar med er dolk mot min täcka buske.
Min gode herre, ni pekar...
Ursäkta, jag söker miss Nell Gwynn.
Ni hittar henne inte här. Hon ska strax göra entré.
-Min gode herre, ni pekar med... -Sir?
Ni får ursäkta, men vi ska just spela en av våra slottsmusikaler.
Sir, gästerna.
-Ni ser bekant ut. -Jag är Edward Kynaston.
-Hur tusan tog ni er in? -Er andrekock är en god vän.
Då måste vi låta avrätta honom.
Jag skojar bara. Lugna ner er, Kynaston.
Nell tycker inte om er.
När hon besökte Betterton, var min ilska riktad mot en annan.
Ni kan säkert klara ut det, mig intresserar det inte.
-Men mig! -Charlie, vad väntar vi på?
Vad är det ni vill?
-Jag vill spela. -SpeIa, då!
-Jag vill spela som jag gjorde förr. -I kvinnoroller?
-Om ni så önskar. -Det gör jag inte.
Balansera vågen. Ge flickorna en chans.
Det lugnar kyrkan. Präster predikar alltid om pojkar som spelar flickor.
De säger att det leder till omanlighet och sodomi.
Det borde de veta, de är ju präster.
-Spela man, Kynaston. -Det handlar inte om att spela man.
Det kan jag göra, det finns inget konstnärligt i det.
Men det finns sånt jag kan vara som kvinna, men inte som man.
-Som vad? -En stjärna.
Jag tror nog att mr Kynaston kan bli stjärna ändå.
Om det inte finns något konstnärligt i att spela man, så visa oss.
Spela en man, och hans majestät kanske låter er spela kvinna.
Ja, spela upp en monolog som visar det djärva och starka-
-och maskulina hos en man.
Jag vill se er som Othello.
Det har hon gjort...
Det har hon gjort, min själ.
Låt mig ej säga vad ni kyska...
-Får jag börja om? -Ja, absolut.
Det har hon gjort...
Det har hon gjort, min själ.
Låt mig ej säga vad ni kyska stjärnor.
Det har hon gjort.
Men blod skall icke gjutas.
Ej heller hennes hud så vit som snö...
-Förlåt... Får jag ta om det? -Var så god.
Och fin som alabasterbilden rispas...
Dock skall hon dö hon sviker eljest andra!
Släck ljuset ut, och sen - släck ljuset ut.
Om...
...jag kanske kunde få...
...ta om det en gång till.
Nu är det vår tur.
Kynaston, mina astronomer säger-
-att en stjärna lyser länge efter att den är död...
...även om den inte vet det.
Exil är något fruktansvärt för den som vet sin rätta plats.
-Ska vi, sir? -Det ska vi, madam.
-Jag stannar inte. -Det är ett kungligt påbud.
Mr Kynaston! Mr Kynaston!
Mr Kynaston!
-Det var en stilig pojk. -Du vill säkert ha en dam.
Svårigheten, som jag ser det är att publiken har så många val.
Mrs Corbett i ''Romeo och Julia''.
Mrs Bracegirdle i ''En midsommarnattsdröm''.
Mrs Barry i ''Hamlet''.
Och du, naturligtvis, i Lear.
-Teatern var knappt haIvfull. -Nåja, det är ju sommar.
-Ser ni den andra föreställningen? -Tyvärr inte, mrs Hughes.
Ska ni se en av mina rivaler?
Ni har inga rivaler, mrs Hughes.
Mr Pepys...vem är alla dessa små noteringar ställda till?
Endast till mig själv.
-Tycker ni om det? -Jag älskar det.
Älskar inte ni att spela teater?
Jo.
Men tyvärr kan jag inte göra det endast för mig själv.
Därför att jag fruktar... att jag gör det oerhört dåligt.
Min kära mrs Hughes, ni är alltför hård mot er själv.
Ni gjorde debut som den första skådespelerskan på en engelsk scen.
Mr Pepys, när jag gjorde min debut...
...var jag då en bra skådespelerska?
Mrs Hughes...
...det var helt utan jämförelse.
-Mr Cockerell. -Jag tänkte se föreställningen.
Liten publik i dag. Mrs Hughes, känner ni mrs Barry?
Jag har hört talas så mycket om er.
Jag skulle så gärna vilja se er Ofelia.
Vi kan ta oss ett glas efteråt och tala om vissa förändringar.
Mr Pepys.
Vet ni var mr Kynaston håller hus?
Ah, mor min! Ah, mor min! Jag är illa däran
Jag gift mig med en man som knulla ej kan
Bekymren är många Mina njutningar få
Jag är gift med en man som ej får den att stå
Det var prima vara.
Och på tal om varor...
...så har jag förstått när jag har cirkulerat i rummet...
-...att vissa av herrarna... -Vi?
...och kanske några av damerna...
...tänker att vår lilla sötnos...
...inte precis är vad vi skulle kalla en kvinnlig scenskönhet...
...eller ens en levande fisk!
Vi har bevis.
-Visa oss beviset! -Precis här.
Min kära fröken...dra nu upp ridån.
Sluta!
-Vad vill du, din slyna? -Jag vill ha damen.
-Efter föreställningen. -Jag ger er fem pund.
Ta pengarna!
Försvinn nu ifrån min scen!
-Hon har kvar din buske. -Ge tillbaks min buske!
Ni har sovit.
Ni kan stanna veckan ut, jag har betalat värdshusvärden. Har ni ätit?
Jag ska se till att ni får mat och dryck i er, men ingen sprit.
Varför gör du det här?
Varför vill ni inte spela man?
Män är inte vackra. Det de gör är inte heller vackert.
Kvinnor gör allting vackert, särskilt när de dör.
Män känner för mycket. Känslor förtar effekten.
Känslor gör det fult.
Det är kanske därför jag aldrig gör dödsscenen bra.
Jag...
...kan aldrig känna det på ett sätt som...
...inte fördärvar...
Jag kunde inte låta skönheten dö.
Utan skönhet, finns det ingenting.
Vem kan älska det?
Jag stannar här medan ni sover.
Är du rädd att jag ska smita?
Nej.
Jag har aldrig sovit med en man.
Jag har aldrig sovit med en kvinna, förutom med mig själv.
-Aldrig? -Aldrig sovit.
Vad gör män?
-Med kvinnor? -Med män.
De...
Vi...
-Det beror på. -På vad?
Vem som är man och vem som är kvinna.
Men jag sa, män med män.
Med män och kvinnor är det en man och en kvinna.
Efter min erfarenhet är det samma sak med män och män.
-Var ni mannen eller kvinnan? -Jag var kvinnan.
Och det innebär?
I sadeln.
-Är jag mannen eller kvinnan nu? -Mannen.
-Och ni är kvinnan? -Ja.
-Det är inte mycket man kan göra. -Inte med det som givits dig.
Vem är jag nu?
-Du är mannen...du är kvinnan. -Och ni är...
Mannen, antar jag. Det är sällan jag är här uppe. Vilken utsikt.
-Men jag är mannen-kvinnan. -Ja, du är mannen-kvinnan.
Vad är jag nu?
Jag...
Du är kvinnan.
-Fortfarande? -Ja.
-Vem är jag nu? -Kvinnan.
-Nu, då? -Kvinnan.
-Och ni är...? -Mannen.
Säg mig en sak... Hur dör du?
-Vad? -Som Desdemona, hur dör du?
Nej, förlåt mig. Jag ville...
Er gamle lärare gjorde er en otjänst.
Han lärde er att tala, dåna och kasta med huvudet-
-men han lärde er aldrig att lida som en kvinna...
...eller att älska som en kvinna.
Han fångade en man i en kvinnas skepnad, och lämnade er där att dö.
Jag har alltid hatat er Desdemona.
Ni kämpade aldrig emot, ni dog bara vackert.
Ingen kvinna skulle dö så hur mycket hon än älskade honom.
En kvinna skulle kämpa!
Jag behöver en Desdemona!
Sheffields gåva till teatern har återvänt hem. Hon ska ha barn.
-Barn? -Så var det aldrig förr i tiden.
En katastrof. Kronan funderar på att återta sitt beskydd.
Kungen ska se föreställningen i kväll. Jag behöver en Desdemona!
Det finns bara en skådespelerska som kan rollen och inte är inbokad.
-Jag gör det inte! -Det är ju för kungen.
-Jag är inte bra! -Det har väl aldrig hindrat dig.
Kungen ska bestämma om fortsatt beskydd. Vi får inte svika honom.
Du måste spela!
Vad tänker du göra åt det här?
Jag kan inte spela Desdemona, det har jag aldrig kunnat.
Jag kan inte spela teater.
-Var är han? -Ni kunde hjälpa henne...
Lära henne vissa knep.
Hon klarar det mesta, men i slutet är hon dålig...när hon dör.
Hon är inte bra, och det säger jag som en vän.
-Har ni sett mrs Hughes på scen? -Jag såg hennes provspelning.
-Hur är hon? -Hon spelar er.
Varje tonfall, varje ögonkast, era knep med rösten.
-Då borde hon inte vara så dålig. -Men det fungerar inte!
Förlåt, jag talade för högt.
-Skickade hon hit er? -Ingen vet att vi är här.
Vad erbjuder du mig, söta, kvicka Nell?
-En vän. -Vänner har jag. Ge mig en publik.
Det måste ni ordna på egen hand.
En man är inte hur han går eller talar, han är det han gör.
Nå, vad blir ert svar?
-Mina herrar! -Vi har skaffat fram en lärare.
-Ned. -Tommy.
-Vissa regler... -Första regeln: Ni ska ut.
-Betterton! -Det är bäst att arbeta i enrum.
Vi gör sorti, Kynaston, men minns vår historia, och min egendom.
Ni hjälper min Desdemona. Försök er inte på några fånigheter.
Om ni ger henne en fånig röst, eller en fånig gång, så märker jag det.
Och jag kommer inte att gilla det.
En kritiker är född.
Allt detta för att jag trodde att ni var ett luder, och grep om er kuk.
-Önskas något? Vin eller ost? -En andel.
Nu skulle jag säga: ''Vad?'' och du skulle säga...
-En andel. Fem. -Din tjuv.
-Ska jag hämta henne? -Gör det, är ni rar.
Mr Kynaston.
Mrs Hughes.
-Ska vi börja arbeta? -Ja.
-Ska du bära den i kväll? -Ja.
-Det ska du inte. -Sir Charles lät sy den åt mig.
-KIä av dig i linnet. -Ska ni lära mig att vara kvinna?
Jag ska lära dig att vara Desdemona.
Jag vill inte vara Desdemona.
Du tog rollen. Nu håller du fast tills de sliter den ifrån dig.
Du håller teatern i din hand, så klä av dig. Rufsa till håret.
Inte så. Du gör det vackrare.
Ingen färg på läpparna, vita kinder. Blodet dras ner av sömn.
När Betterton gör scenen tar han bort sjutton rader.
Du är kvinnan, jag är mannen. Börja i sängen.
Inte så! Det är så jag gör.
Sover du så där?
-Hur ska jag veta hur jag sover? -SpeIa inte det, som inte finns.
Mannen har varit en giftig böld i tre förbannade timmar.
Nu säger han åt dig att be innan du dör. Vad är din replik?
-Talar du om mörda? -Det gör jag.
-Då vare himlen mig nådig. -Bra. Fortsätt så.
-Den kärlek som jag bär till dig... -Tyst och stilla.
-Men Othello går fram mot henne. -Ser du att jag rör mig?
Du tar två steg bakåt, sen snubblar du.
Jag minns inte att jag snubblar.
Låt kalla mannen hit.
''Låt kalla mannen hit.'' Det är lätt att säga, eller hur?
-Namnet Cassio skrämmer henne. -Men hon säger inte ''Cassio''.
Om Jago skulle förgifta morens sinne med en älskare åt Desdemona-
-så skulle han inte välja Jo-Jo.
Jago valde Cassio eftersom Desdemona är förtjust i honom.
Hon borde säga: ''Ja, hämta hit Cassio'', men det är inte lätt.
-Men hon säger inte hans namn. -Just det.
Följande sju repliker går snabbt. Vi vill komma fram till mordet.
Hur säger jag det fort?
Moren säger sina repliker snabbt, du ser till att få in dina.
-Han är förrådd, och jag förlorad. -Ut, sköka!
Förskjut mig, men dräp mig icke. Döda mig i morgon.
-Blott tills jag hunnit bedja! -Det är för sent!
Där ser du vad repetitioner kan åstadkomma.
-Jag hade ändå tänkt skrika. -Så bra, då.
-Kasta mig på sängen och döda mig. -Spara något till ögonblicket.
Du ska alltid göra något annorlunda än du planerat.
Minns vad vi har gjort fram till nu. Sen när du dör...
...överraska mig.
Hur vet jag att Betterton gör som ni?
Det vet du inte, för det gör han inte.
-Är ni klara? -Ja, jag spelar moren.
-Mrs Hughes insisterar. -Det gör jag.
-Men kan han rollen? -Ja, det kan han.
-Nu behöver jag skosvärta. -Jag har skosvärta.
En repa är något fruktansvärt.
Ut med er, allesammans!
Mr Kynaston...jag tackar er.
Desdemona är ingen bra roll. Försök få göra Cleopatra.
Hon tar livet av sig.
''Den som dör, blir aldrig återställd.''
''Jag anklagar dig för min död.''
Vilken pjäs är det ifrån?
Vi ses på scen.
Det har hon gjort.
Det har hon gjort, min själ.
Låt mig ej säga vad, ni kyska stjärnor.
Det har hon gjort.
-Vem är där? Othello? -Ja, Desdemona.
-Vill du ej gå till vila, min gemål? -Har du gjort bön i afton?
Om du vet med dig något brott som ej försonat är, bed då genast.
Gör som jag sagt, och fort! Jag vill din oberedda själ ej mörda.
Nej, Gud förbjude. Jag vill din själ ej mörda.
Talar du om mörda? Då vare himlen mig nådig.
-Tänk nu uppå din synd. -Min kärlek till dig.
Och därför dör du!
Grym är den död som dödar oss för kärlek.
Varför biter du dig så i läppen? Din kropp av blodig iver skakas.
Det bådar ont jag hoppas att det ej gäller mig.
Tyst och stilla!
Ja, jag vill vara tyst.
Vad vill du mig?
Den näsduk...
...som jag höll så kär och gav dig, gav du åt Cassio.
Nej, vid liv och själ! Låt kalla mannen hit och fråga honom.
Hans mun är tilltäppt. Det har den hedersmannen Jago sörjt för.
Ack, han är förrådd och jag förlorad.
Ut, sköka! Begråta honom mitt för mina ögon!
-Förskjut mig, men dräp mig icke! -Ned, sköka!
Döda mig i morgon. Låt mig i natt få leva!
Om du stretar... När det är gjort så finns ej uppskov till.
-Blott tills jag hunnit bedja! -Det är för sent!
Hjälp Hjälp!
Hjälp! Han mördar mig!
Vad buller där?
Ej död?
Ej riktigt död?
Jag som är grym kan ock barmhärtig vara.
Jag vill ej att din pina skall bli lång.
Så.
Ers nåd, ett rysligt mord har skett därute.
Med orätt...mördad.
Vad skrik var det? O, tala mer, min goda fru.
Vem har detta gjort?
Ingen. Jag själv.
Farväl.
Min hälsning till min make.
Farväl.
Vad? Kan hon vara mördad?
Den jäveln!
Brava!
Brava, mrs Hughes!
Vem vet?
Mycket, mycket bra.
Snälla ni, det är en scen kvar.
Mrs Hughes, mr Betterton. Det var mitt livs bästa kväll på teatern.
Vilket skådespeleri!
En helt fantastisk föreställning.
Fin föreställning, Betterton. Spänning och skräck.
Det nya slutet kändes mycket äkta. Kanske litet väl äkta.
Men på något sätt stärkande.
Så är det med tragedi. Skräck och fasa, och ändå får vi middag.
Var är mrs Hughes och mr Kynaston?
Du dödade mig nästan.
Jag dödade dig.
Du dog bara inte.
Varför gjorde du inte slut på mig?
Äntligen blev dödsscenen rätt.
Nå...
...vem är du nu?
Jag vet inte.
Shakespearecitat i översättning av C.A. Hagberg
SubRip by Knã